Vad har du med dig?
Pengarna vi är skyldiga.
Du lyssnar inte på mig, Ali. Jag vill ha förrädaren.
Om du inte gör det, så dödar jag dina män, en åt gången.
- Vet du vem förrädaren är? Kemal. - Abbas kan inte sköta affärerna.
Dagen före auktionen landar flyget från Bryssel.
Vi måste in och ta diamanterna.
- Hur mycket? - Tre-fyra miljoner per skalle.
God dag, herr Hamady. Alexandra Winter, kriminalpolisen.
Winter omstrukturerar.
Det angår mig inte. Jag vill ha ett vanligt liv med min dotter.
Om det går bra får du stanna hos mig. Du ska få en överraskning.
- Latif. - Var är mina barn?
Hos en väninna. Vi måste lösa detta.
- Du tog barnen och stack. - Jag hade inget val.
Prata med honom, Ali.
Jag vill göra affärer. Ni har de bästa grejerna i Berlin.
Säljer ni koks? Jag vill vara med.
I telefonen finns det 500 kontakter. Jag säger att den blev stulen.
Du ser för bra ut för det.
Vad gör han? Det är den där albanbordellen.
- Det stämde! - Vadå?
Kemal är förrädaren. Kom hit!
Hur då? Jag måste hämta Serin, jag kan inte.
- Ditt beslut. - Stämmer det?
- Tror du att jag stjäl från familjen? - Hur ska jag veta att du inte ljuger?
- Han kommer inte, hjärtat. - Men han sa att han skulle komma.
Det här är mitt gömställe. Det är inte ens en bråkdel av pengarna.
Det är allt jag har.
Varför tar du emot egna pengar?
Jag vill göra egna affärer. Abbas är för högröstad.
Oberäknelig. Jag jobbar inte så.
Och nu gör han sin diamantgrej och vill inte ha med mig.
- Vilken diamantgrej? - Fråga din bror.
Kemal... Karami vill ha förrädaren.
Vi måste leverera. Annars blir det krig.
- Kemal? Är du hemma? - Ja, mamma. Jag är här.
- Jag måste hämta Serin. - Jag kör dig.
- Gud vare med dig. - Besökstiden är slut.
- Jag har en present till Serin. - Jag ger henne den senare.
Jag vill göra det själv.
Vet du hur besviken hon är?
- Jag ska gottgöra henne. - Det går inte.
Det står inte i vårt avtal.
Jag skiter i tyskarnas avtal.
Hej, Serin. Min fina prinsessa.
- Vad gör du här? - Hälsar på dig.
- Du kommer för sent. - Ridstövlar, till sjöhästarna.
- De simmar ju. - Det var ett test. Du är smart.
- Försök sticka fötterna i dem. Så ja. - De passar inte.
- De är för små. - Nej, storlek 36.
- Det går inte. - Hon har 37.
Okej, 37. Men de töjer sig.
- Aj! - Ta på dem nu. Serin.
- Prova dem nu. Prova! - Aj!
Vad är det med dig, Toni? Du gör henne illa.
Jag är ledsen för det. Förlåt. Åh, du har målat en häst!
Jag är ledsen. Jag byter stövlarna. Till storlek 37.
När jag hämtar dig nästa vecka ska vi rida på en riktig häst, okej?
Självklart passar de inte. Du har blivit en stor flicka.
Du har blivit stor. Jag träffar dig inte så ofta. Vi träffas inte ofta.
Kom, Toni.
- Förlåt. - Kom, Toni.
- Jag ber om ursäkt. - Ja. Det räcker. Kom.
Jag skaffar dem i 37, hjärtat.
Vi har besök.
Inte här.
- Se till att någon bevakar huset. - Det ska jag.
Ali? Jag har tänkt på vem som kan ha stulit pengarna.
- Det är en till som är med. - Vem?
Latif...
- Vad har hänt? - De tog allt ifrån mig, de jävlarna.
Pundare på Kotti. De tog mina skor och min telefon.
Jag svär! Det var värsta kralliga pundarna, Latif.
Kralliga pundare. Jag har aldrig sett dem på Kotti!
När såg du sist en krallig pundare? Vad gjorde du på Kotti?
- Åt. - Du åt.
Vet du vad de kontakterna är värda för familjen?
Vet du vad kontakterna betyder? Vet du det?
- Bilnyckeln. - Va?
Bilnyckeln.
I morgon ska du gå till Hasenheide igen. Stick.
Ut med dig!
Hur är det? Varsågod. Hermannstrasse. - Nästa.
Vet du? Sonnenallee, på hörnet.
Köpenicker Strasse.
Lukta på dem. Smaka.
Hej, Latif.
Varför är jag inte med längre?
Det har vi ju pratat om.
Det har vi pratat om. Jag frågade dig.
Ni sa att jag skulle köra er. Vad ska jag göra, då?
Vad ska jag göra? Okej.
Hej, Kemal. Jag har redan pratat med Latif.
Han sa att jag inte är med längre.
Med diamanterna. Jag skulle köra dem till flygplatsen.
Jag bryr mig inte om du inte vill. Men jag, då?
Jag måste ju tjäna pengar.
Hallå, bror... Skicka i väg fnasken.
I väg med er, tjejer.
- Vad gör du här? - Du ska visst sno diamanter.
- Enligt vem? Kemal? - Glöm det och fokusera på Karami.
Vad är det med dig? Du är väl ute?
Han är lika farlig som mc-gängen och al-Saafi tillsammans. Han dödar oss!
Skit samma. Jag knullar hans mamma.
- Du underskattar honom. - Du underskattar din bror.
Okej. Men polisen har koll på oss. Du utsätter familjen för fara.
- Ursäkta? Är ni chef här? - Ja.
Jag är Omars bror.
Jag vill veta vem som gjorde hans sista körning.
- Varför vill du veta det? - Det är privat.
Jaha... Jag ger inga upplysningar om mina killar.
- När kommer han tillbaka? - Ingen aning.
Omar skulle uppskatta det.
Även om han var Jesus Kristus, så ger jag inga upplysningar.
Så ni säger inget?
Om han vill ha information, så kan han ringa mig.
Winter.
Ja, jag minns er. Tack för tipset häromsistens.
Ursäkta? På flygplatsen?
När då? Ett ögonblick.
Vad är det för diamanter? Vem är köparen?
Nej, vänta lite. Var ska överlåtelsen ske?
Ja. Okej.
Vi kan skydda er. Ge mig ert namn.
Det spelar ingen roll vem jag är.
Källan har bara sagt när och var Hamadys ska slå till.
Stölden kommer att ske på den här flygplatsen.
Vi utgår från att de kommer att åka in på området i ett fordon.
Antingen vid huvudingången eller här vid sidoentrén.
Vi måste räkna med flera beväpnade gärningsmän.
Vi kan inte utesluta att Hamadys har kontakter bland säkerhetspersonalen.
Därför berättar vi inte för dem.
Vet de inte att det blir en attack?
Diamanterna kommer att tas bort för att minska risken.
Brandenburg är informerade.
Detta är utanför reguljär flygdrift, så förbundspolisen hålls utanför.
Vi behöver tillräckligt med folk.
Om vi får det så lyckas vi. Det är stora saker.
Uppfattat.
Jag är här.
Det är lugnande.
Men ni måste gripa in så fort Hamadys kommer in på förbjudet område.
Javisst.
- Vad är det, bror? - Jag har pratat med Amara.
Det handlar om dig och era barn.
Jag ville egentligen inte prata med dig om det.
Hon har begått ett stort misstag. Det vet du inget om.
Och så stack hon med mina två barn.
Du vet vad det betyder. Islamisk rätt.
Båda barnen tillhör mig.
Mitt hjärta brinner, bror. Jag saknar henne så mycket.
Varje dag. Jag tänker på henne varje dag.
Jag kan ringa Amara, och så hittar vi en lösning.
Latif.
Du växte upp utan far.
Jag växte också upp utan min far.
Vill du att dina barn växer upp utan sin pappa? Vill du det?
- Nej, min bror. Nej. - Hitta en lösning, då.
- Hallå? - Det är jag.
Jag har tänkt över det. Låt oss hitta en lösning.
För Adams och Zenyas skull. Jag saknar dem.
De saknar dig också.
Okej.
Okej, då träffas vi, Amara. Låt oss träffas och prata.
Hej. Jag vill göra unibrow.
- Är du här? - Djamila?
Vad gör du här? Jag brukar alltid komma hit och få manikyr.
- Ja. - Vad har hänt med ditt ansikte?
- Guds straff. Kollade på din häck. - Då förtjänade du det.
De på kontoret ville inte säga var du var, så jag fick ju slåss.
- Hoppas att det var ett skämt... - Hur visste jag var du var?
Titta ut genom fönstret.
- Var det det? - Den blinkar! Nej, ny bil!
- Vi ska ut. - På en dejt, eller?
Inte riktigt som en dejt. Som vänner, som kollegor, som...
...som folk som har varit gifta eller är kusiner.
- Kusin låter bra. - Har du lust?
- Jag har ett viktigt möte här. - Tar det lång tid?
- Jag är snart klar. - Det är snart klart!
Massor av dricks!
Vi ska till en bar, där man måste ha sällskap.
Jaså, ja.
Jag vill bara ha dig med!
Det är ingen sylta med konstiga typer. Det är ett coolt ställe.
- Du vet vad jag menar. Har du lust? - Okej.
Ja! - Ursäkta. Vi tar med oss resten. Okej?
Ammunitionen.
Glöm inte tången, Tito!
Lägg den i bilen.
Gud vare med er! Är ni klara, killar?
- Hej. - Allt väl?
- Har ni allt? - Vi är klara.
Stora grejer på gång. Samir, Azad tar hand om dig och killarna.
- Om Gud vill. - Jag vill ha goda nyheter.
Då så. Kom tillbaka med diamanterna!
Ja?
Vänta lite.
Ja. Jag ser er.
Planet rullar till sitt läge.
Allt väl, Streck?
Allt lugnt.
Okej... Nu är det dags. Är alla på plats?
Alla är på plats.
Inget tillslag förrän jag säger till.
Uppfattat. Ingen risk.
Nu kan ni komma, era arabiska kameldrivare.
Eller är det också rasistiskt? Inte?
- Inte i dag. - Det tycker jag.
Kom igen...
Okej. Där kommer de.
Klara...
Nu. Det kommer en bil.
Håll er lugna.
Ner på marken! Ner på marken!
Du också!
Ner med dig!
- De slog ner honom. - Lugn.
- Vi måste ingripa! - Inte än.
- Är du galen? Alexandra? - Ingen griper in. Vänta.
- Håll er på marken! - Kom nu!
Håll er på marken!
Är du döv?
En bil till. Vi måste gripa in!
- Då får vi bara smågangstrarna. - Fan!
Alla enheter: Följ efter skåpbilen.
Håll avstånd.
Vi följer efter på säkert avstånd. Wangener Strasse, in mot stan.
Kyss mig i häcken.
Vad handlade det om, Alex?
Vi är på väg mot stan. Specialstyrkorna följer efter oss.
Håll avståndet. Inte för nära.
- Hur fick du sändaren? - Från säkerhetsfirman.
Hamadys tar oss till överlämnandet.
Det ökar sannolikheten att vi får tag i ledarna, inte småfiskarna.
De kör in i ett parkeringshus. Här ska nog överlämnande ske.
Tror jag inte. De ska byta bil.
- Är du säker? - Ja.
Okej. Den rör sig igen.
En vit personbil. Är det den?
Ja. Följ efter.
INGEN SIGNAL
Kom igen...
INGEN SIGNAL
Kom igen...
Där.
Okej.
Specialstyrkans andra bil stannar. Vi fortsätter.
Ja.
De kör av gatan.
Ett fabriksområde med lagerhallar.
Det är nog rätt.
Målpersonerna är där. Förbered tillslag.
Alla i läge. Allt lugnt.
Tillslag nu!
Polis!
- Ut ur bilen! Ner på golvet! - Håll käften!
Säkrat!
Två personer gripna. Väska med sändare tom.
Vadå tom? Vad skulle det finnas i?
En kamel, eller?
Fan!
Det nya nyckelordet är "inflytande".
Man låter pengarna flyta in. Passiv betalning.
Då kan man luta sig tillbaka och röka vattenpipa.
Vad är ni annars intresserad av?
- Niar vi varandra nu? - Ja, affärsspråk.
Jag förstår. Jag har många intressen. Till exempel... ni själv.
- Jag? - Ja.
Förut var ni intresserad av en annan kvinna.
- Därför ville ni inte gifta er. - Hon har andra intressen nu.
- Karriär, musik, Hamburg. - Gör hon karriär i Hamburg?
- Och din, då? - Vadå?
- Du gjorde ju också musik. - Lägg av.
- Du sa att du... - Jag var dålig på att rappa.
Okej då.
Hur kom du in, egentligen? I den där... miljön?
Du vet, de där på ditt kontor -
- som flyttar till Neukölln och betalar 1 200 för 45 kvadrat.
- Vad har du emot dem? - Inget. Men hur?
Hur kom det sig att du började arbeta på en sådant företag?
- Jag vet vad jag vill. - Vad är det då, mademoiselle?
Jag vill inte leva så som jag levde hos min farbror.
Nej, såklart. Och mer, då?
- Jag vill bli advokat. - Advokat? Nice.
- Så jag kan få ut dig ur fängelset. - Nej, nej. Jag är för smart.
Hoppas det, för din skull.
- Hur länge ska du hålla på? - Vadå?
- Vad tror du? - Jag säljer koks.
Men jag har faktiskt tagit studenten. Jag skickar pengar till mamma.
Men jag är inte lycklig. Jag vill inte hålla på jämt.
- Hur länge? - Tills jag gifter mig och får barn.
- Och flyttar in i min lägenhet. - Din? Den är min.
- Nej! Du vet att... - Jag har inrett den jättefint.
- Inte i min smak. - Jag har bra smak.
- Det vill jag gärna se. - Jag har bilder.
Det är säkert pallar och skräp som man kan hitta på gatan.
Fan! Min telefon är borta. Du har snott den.
Ja, just det. Förlåt. Bra att du upptäckte det.
Fan... Nej, jag glömde den på kontoret.
- Men vi kan väl åka och hämta den? - Kan vi det? Okej.
- Förlåt. - Som om det vore något allvarligt.
Som om jag inte skulle göra det för dig. Jag vill göra mycket för dig.
- Så mycket? - Så mycket.
Inte så mycket. Sååå mycket.
Okej. Jag ska bara dricka upp.
Klar!
Så där. Välkommen tillbaka.
Utan alla människorna ser det ganska snyggt ut här.
Alla är inte så coola.
Men de är hipsters som äter ekologisk yoghurt.
Hej, Alan. Ja. Förlåt. Jag glömde min telefon.
Ja, ingen fara. Jag har skickat det för länge sedan.
Ja, den också. Vi borde ha svar vid tolv i morgon.
Ja.
I morgon är...
Okej. Ja, förlåt.
Okej. Vi hörs i morgon. God natt.
Ursäkta. Min kollega fick spel när jag var borta ett par timmar.
Det går inte.
- Varför inte? På grund av din kille? - Jag...
Jag flyttar nog till London, för Corbinian har ett jobb där -
- och jag kan arbeta där. Och så vill jag ju plugga.
Jag vill inte att vi påbörjar något och så...
...flyttar jag härifrån.
Vad menar du med "påbörjar något"?
Det är inget man planerar.
Man säger inte: "Nu börjar jag, nu slutar jag".
Du kan inte låtsas att inget har hänt. Varför vill du till London?
För att det är en stor chans för mig.
Vad finns det i London? Du kan plugga här! Det finns bra universitet.
Förstår du inte, Maruf, jag har byggt upp något -
- och jag kan inte bara kasta bort...
Du kan inte förneka att det är något mellan oss!
Du vill väl inget med Corbinian?
- Är det pengar? - Va?
- Betalar han dina studier? - Vad har det med något att göra?
- Vem är den där Corbinian? - Tror du att jag är till salu, eller?
Nej, Djamila. Men vad handlar det om?
Jag har berättat vad jag drömmer om.
Du kan ju plugga här! Tror du att jag är emot det?
Tror du att jag kräver slöja och att du ska hålla dig hemma?
- Det är inte det. - Ser jag ut som en bonde?
Bara för att det inte blir som du vill kan du inte skrika...
Nej! Du tror fel om mig.
- Det är mitt liv! - Vill du tillbringa det med honom?
Med ett sådant stolpskott? Vad tjänar han? Vem är han?
Vilka är de andra? De kan dra åt helvete. Du ser mig som ett barn!
Du tror inte att jag kan ta hand om dig. Det handlar om det!
Det här är fejk! Hela kontoret är fejk! Men det här är inte fejk!
Det kan du inte säga, Djamila. Säg att det här inte är äkta.
- Hej, Ralf! - Ali.
- Fint att du kom. - Den är till dig. Libanesiskt.
- Det behövdes inte. - Sist var det en byggarbetsplats här!
Ja. Du, borgmästaren ska gå. Jag ska presentera er.
- Ja. - Får jag presentera Ali Hamady...
Damerna först. I mitt hemland finns det fortfarande gentlemän.
- Klara Pietsch. - Angenämt.
- Gift med borgmästare Pietsch. - En ära, herr borgmästare.
Ali har ett projekt med fotbollsföreningen i Neukölln.
Jag ville vara med, och nu har de nya duschar.
Omklädningsrum lovade du mig också. Ja, det sa du!
Nya tröjor med logga på, och så ska vi ha en fest.
- Öl, korv, lite halal... - En hoppborg.
Öppet för alla. Föreningen står värd.
Du kommer dit, och pressen också.
Du är hedersgäst. Vi tre på en bild!
Det vore fantastiskt om ni ville komma -
- och fira med Neukölln. Med alla.
Ja. Det skulle vara bra om Neukölln var till för alla.
Därför ställer jag inte upp på bild med er, herr Hamady.
Nu måste vi gå. Tack för inbjudan, Ralf.
Herr Pietsch? Innan jag glömmer:
Ni är ju medlem i "Golden Dolls", min brors stripklubb.
Se till att hämta ut kortet, så får ni rabatt.
Kom, vi dricker ditt vin.
Ja, det gör vi. Du är en bra kille.
Är ni galen? Ska det gå på samma sätt som i Düsseldorf?
Varför väntade ni?
Med all respekt: Hur länge har ni försökt komma åt Hamadys?
Jag tänker inte fortsätta så.
Ni är inte här för att få negativa tidningsrubriker heller.
Diamanterna måste omsättas i pengar. Vi övervakar alla köpare.
Vi ska komma åt hela nätverket. Hela toppskiktet, inklusive Abbas Hamady.
Det är inte allt.
Ralf Rottenburg. Han lärde känna Toni genom hotellbygget.
BAO har grävt lite. Rottenburg har tagit emot pengar från Toni Hamady.
Som han inte har bokfört. Skattebrott i stor skala.
Det spelar ingen roll vad vi tar honom för.
Rottenburg kanske kan tänka sig att prata.
Okej.
Varsågoda och ställ er upp.
Herr Abbas Hamady. Om ni vill ingå äktenskap med fröken Isiol -
- så svara "ja".
Ska jag?
- Ja. - Fröken Ewa Isiol.
Om ni vill ingå äktenskap med herr Hamady, så svara "ja".
Ska jag?
- Ja. - Ni har båda svarat "ja".
Ni är nu i kraft av lagen vigda till man och hustru.
Ringarna.
Gratulerar. Ni får kyssa bruden.
- Victor? - Ja.
Kan jag stå till tjänst?
- Vad är det? - Du kör åt Aumann.
Din jävel! Vem berättade för dig om pengarna?
Vem? Vem?
Ge mig din telefon!
Tryck koden.
Kom igen!
Gå in på nya kontakter.
- En cappuccino. Varsågod. - Tack.
En kopp te.
Latif! Latif!
Latif! Nej, nej, nej!
Nej, nej, nej, nej, nej!
Nej, nej! Gud!
Se på mig. Se på mig.
Ring efter en ambulans! Ring efter en ambulans!
Hjälp! Ring efter en ambulans! Stå inte bara och titta!
Översättning: Anna Fotso Lundberg BTI Studios